Бойко Бетов, Светлана Фидосиева
Занимание самотно

chitanka.info

САМОТЕЯ,

КАТО ЕДИНСТВЕНО

ЛИСТО НА ВЯТЪРА

Мисля си, че човешкия живот е едно занимание самотно. Точно като краткия момент, в който листата се откъсват от дървото, реят се за малко и падат при другите. Дали те усещат загубената връзка с дървото — не зная, но ние я усещаме в този свободен полет. Тя ни държи, като че ли с някаква невидима нишка, сякаш листото се е оплело в паяжина и му е трудно да отлети и само трепти, вибрира на вятъра, усуква се, върти се, а после са откъсва и полетява. Но къде.

САМОТЕЯ

СРЕД МНОГОТО ЛИСТА

ОТКЪСНАТИ ОТ ВЯТЪРА

В човешкото сърце листата не могат да се откъснат от вятър, дори от буря. Ако питаш какво можем да направим отговора е във въпроса — не какво, а как да го направим. Ти си листо, аз съм листо, има и други, но не знаем за тях или знаем, но си мълчим. Приличаме си по полета, по трептенето, по вибрирането. Остава ни да се усучем, завъртим заедно и тогава няма да самотеем. Ще излъчим лъч светлина, толкова светъл, че ще се види, ще привлече и другите самотеещи. Ще станем стадо, гръб до гръб. Ще се задишаме. Ще се видим. Ще поемаме и изпускаме заедно. И няма да сме самотни. Има много пътища от мен до теб, от теб до планината, от мен до пазвата и. Можем да ги извървим, но дали искаме да ни откриват.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.